Jaz sem genij.
Sem največji umetnik 20. stoletja.
Ime mi je Pablo Picasso.
Izumil sem moderno umetnost.
In slikam čudne, abstraktne slike,
čeprav lahko slikam tudi povsem realistično, če želim.
Prav tako, četudi sem super majhen in plešast,
lahko seksam s katerokoli lepotico si želim,
le zato, ker sem tako velik.
Šest let pozneje
Pridi sem.
Poglej.
Precej dobro. -Hvala.
Nekoč, če postaneš slaven, je lahko precej vredna.
Čas izgubljaš, Jerome.
Preusmeriti se moraš na bolj realistična dekleta.
Sranje, Stoob prihaja.
Hej, risarček, hvala, da si mi pomagal s tistim posterjem za Eriksona.
Rekel je, da sem naravni umetnik. -Ja, naravni kvazi umetnik.
To imaš pa prav, čudak.
Kaj je to?
Si ga zdaj že v šoli mečeš? -Brošura za kolidž je, kreten.
Kakšen kolidž ima nage učiteljice?
Model je, ti neumna opica.
Hej. Kar v redu si, Platz.
Kaj pa vem, Jerome. Precej dobro je videti, da bi bilo res.
Se ti ne zdi?
Prekleto sranje!
Ja, ja.
Temelji na celotni zadevi okrog umora v naselju, vendar...
Vraga ne, ni dolgočasen dokumentarec.
Glej, pozabi na to sranje, prav?
Ja, prekleti A. Veliko akcije bo, me hecaš?
Študiraš umetnost? -Ja. Risanje in slikanje.
Kaj pa vidva? -Jaz modo. On pa film, verjetno.
Resno? Zafrkavaš me, kajne?
Ja. -Bog, kako depresivno.
Zakaj? Kaj je narobe? -Res zelo pogrešam svojo punco.
Zagotovo. Ja, ne bo ti žal.
Tudi jaz te imam rad, dedi. To!
To! Tako razburjen sem!
Jaz sem Vince. -Zdravo. Jerome. Kako si?
Kako ti je že ime? -Matthew.
Bog, tako prekleto sem razburjen. Posnel bom svoj film.
Krasno.
Sta novinca? -Ja.
Si ti v drugem? -Tretjem.
V redu je. Samo mene poslušajta, pa bosta v redu.
Zakaj še vedno živiš v domu?
Veliko iz tretjega jih še živi tu. Kaj je narobe s tem?
Tisti tip je nek talentiran kipar.
Še nikoli nisem videl toliko lepih deklet.
To ni nič. Stari, moral bi videti tiste od lanskega leta.
Po umorih je upadel vpis.
Kakšnih umorov? -Zafrkavaš me, kajne?
Slišal sem zanje. Nekdo je ubil tipa v naselju, ali nekaj podobnega.
Ja. Tri ljudi v soseščini od marca.
Zafrkavaš me. Res nisi slišal za Strathmorskega davitelja?
Nekoga je ubil pred desetimi dnevi.
Kaj nisi iz te države? -Iz predmestja sem.
Potem nimaš opravičila.
Kaj pa za Richarda Natwicka?
Jezus. -Žal mi je, a ne sledim novicam.
Dobro. Povedal ti bom zgodbo... Dobro poslušaj.
Ker je ta zgodba pomembna. Kot nacionalnega pomena, stari.
Poslušam.
Tik po prvem umoru, je bil ta tip, Richard Natwick.
"Podprite lokalnega posiljevalca." "Legalizirajte genocid."
Bil je nekako v drugem letniku slikarstva.
Slika neumne slike s tekstom.
Imel je razstavo v študentskem centru, policija pa pošlje nekoga preveriti.
"Umor = Slava" "Ubijte policaja za zabavo."
Vendar niso vajeni te vrste umetniškega sranja, razumeš?
Prekleto... -Utihni.
Kar navadi se sklanjati, pezde.
Nato nekaj profesorjev znori.
In še preden se zaveš, je nekakšen mučenik.
Umetnost ni zločin!
Seveda se izkaže, da je čisto nedolžen,
policija pa se čisto osramoti.
Kaj se je potem zgodilo z njim? -Imel je svojih 15 minut slave,
potem pa je bil hudo poškodovan v neki nori umetniški izvedbi.
Dobro.
Vklopite.
Kakorkoli, prebrati moraš moj scenarij.
Mislim, vse je notri. Odličen je.
Kaj, v predmestju ne dobivate časopisov?
Mislim, kar se njih tiče, je morilec lahko tudi iz predmestja.
Ti policaji ne vedo nič.
Imaš risanje za glavni predmet?
Ja. Risanje in slikanje.
Odlično.
Slišim, da lahko vidite ogromno nagih vagin.
Dobro, Leslie. Čas je, za delo na tvojem čaru.
Prva poza, ljudje.
Kar začeli bomo.
Dobro, prva poza.
Nimam posebne modrosti za vas, razen tega:
Teh štirih besed:
Ne imejte nestvarnih pričakovanj.
Če želite zaslužiti denar, rajši takoj odnehajte.
Pojdite na bančništvo ali šolo za spletne strani.
Katerokoli, razen umetniške.
In zapomnite si, le eden izmed vas stotih
se bo sploh kdaj lahko preživljal kot umetnik.
Prosim?
Ja.
A, Lorenzo.
Ne. Seveda, ja...
Sandy, si lahko vzamem odmor?
Vzemite si odmor. Pet minut.
Se hecaš? Prav rad bi videl, da jih pogledaš.
Ne, ker imam občutek, da sem res naredil zasuk s to zadnjo serijo.
V januarju?
Ja, ja. Prepričan sem, da lahko.
Mislim, ne verjamem, da bom imel popolnoma zaseden urnik.
No, vesel bom, da...
Ne, seveda ne.
Zdravo.
Res lepo, kar si naredila. -Iti moram.
Jezus.
Zakaj so v teh prvih razredih vsako leto isti ljudje?
Poglej.
Imamo vegetarijanskega svetega moža.
Dolgočasnega domišljavca.
Jezno lezbijko. -Profesor?
Profesor?
In tu imaš priliznjenca.
Rad bi vam povedal, da sem videl nekaj vaših slik na spletu.
Mislim, da so res odlične. -Dobil si "A" za predmet.
In mama.
Občutek imam, da bom končno dozorela.
Umetniško.
Mamin najmlajši je pravkar zapustil gnezdo,
pa je pripravljena na raziskovanje svoje ustvarjalne strani.
Kako veš vse to?
Ker sem živeči kliše, tako, kot vsi ostali tukaj.
Jaz sem tip, ki vedno odneha in menja smeri,
ker se boji, da je pri vsem zanič.
Kdo sem potem jaz?
Ne vem. Nisem te še pogruntal.
Jezus.
Kdo je čudak?
Profesor? Profesor?
Profesor Okamura?
Kakšna je vaša politika za slušatelje tega predmeta?
Ne
briga
me,
če prihajaš k predmetu ali ne.
Ta je pripravljena za peč.
Poglejmo, če sem prav razumel:
Si tip, ki se v srednji šoli ni dal nikoli dol.
Prideš sem, da se preriješ med
vrsto strastnih umetnic.
Ne ravno. Mislim, res si želim postati umetnik.
Velik umetnik, če bo mogoče.
Kar ti bo omogočilo, da se preriješ med strastne umetnice.
Zakaj torej čakati, stari? Ta šola je pravi raj.
Nočem kar katerokoli dekle.
Dobro.
Tam je.
Tam je prekrasna mlada umetnica tvojih sanj.
Ja, in? -Izposodi si kaj od nje.
To je najlažje.
Bi rad, da te naučim? Očka te bo vodil.
Jezus... -Daj no.
Zdravo.
Bi si lahko sposodil tvoj svinčnik?
Zakaj? Čemu?
Ni pomembno, neumna zamisel je bila.
O, mojbog,
prekrasne oči imaš.
Moraš mi dopustiti, da jih naslikam.
Prav.
Kaj praviš na pico? Bi šla na pico?
Edina težava je, da so vse te lepotice čisto nore.
Poglej, kar res želiš, je prijetno, nedolžno, predmestno dekle.
Novinko, ki še ni pokvarjena.
Ne vstopaj v kletko, koalica.
Notri so kače in netopirji.
Ne bodi trapast, Pepper. Ne bojim se kačic.
Če bolje pomislim, so vse nore.
Najti bi si moral kakšno nimfomanko in opraviti s tem.
Oprosti.
Mi lahko pomagaš to odpreti?
Želim da veš, da zagotovo nimam aidsa.
Testiral sem se že nekako štiridesetkrat, torej vem zagotovo.
Utišaj že tega otroka, ti prekleti butec!
Samo moj stari je.
Si resen?
Nikoli se še nisi dal dol?
Samo priložnosti še ni bilo. Zelo visoke standarde imam.
Stari, eno noč te moram peljati na lov na kurbe.
Popraviti moramo to stanje, preden se poslabša.
Morda imaš psihološke težave,
ki ti otežujejo sprejemati lastno seksualnost.
Morda, verjetno.
Saj vesta, kaj je lov na kurbe, kajne?
Pustiš denar na omarici, jo pofukaš in greš spat.
Ko se zbudiš, ne le, da je denar še vedno tam, ampak ti pusti še napitnino.
Najboljši posel, kar jih je, stari.
Zadete niso dobre.
One ti pustijo majhno stekleno pipo in papirček.
Tega sranja pa nočeš. Dobi si prijetno dekle na klic.
Si podrl veliko punc, Matthew?
Ja, ogromno, stari.
Moda in vse to. Manekenke...
Kaj je umetnost?
Je to umetnost?
Ali to?
Kdo je to?
Spreglejte to. Napaka je.
Hamelt. Vojna in mir.
Beethovnova 9-ta. Guernica.
To so dela, ki imajo danes enako mero čustvene resonance,
kot v času svojega nastanka.
Kaj naredi umetnino nesmrtno? Kakšne kvalitete mora vsebovati?
Ja? -Vse na vašem seznamu
je delo mrtvih belih moških.
Tudi jaz sem opazila.
Da bo jasno, niso bili še mrtvi, ko so ustvarili ta dela.
Samo patriarhat podpirate.
Sprijaznimo se, zgodovina umetnosti je predvsem izpovedovanje moškosti.
To pa je tako sranje. -Vse je del Darwinove teorije.
Večina jih postanejo umetniki, ker
ne poznajo drugega načina, da očarajo žensko.
Dvomim, da sem prvi, ki je izrazil,
da ima precej umetnikov, lahko kar rečemo,
neko fiziološko pomanjkljivost na nek način.
Driblaj z žogo, Hurst!
Prosim, ne kričite.
Greš na oddajo Marvina Bushmillerja? -Ja, pa ti?
Bolje, da pridemo prej tja.
Čudno je, kako je tako slaven.
Včasih sem ga videvala okrog Strathmora, ko je bil še novinec.
Videla sem njegovo razstavo v Broadway Bobu,
zdaj pa je na naslovnici Artforuma.
No, tako to deluje. -Platz! Pridi sem.
G. Bushmiller, The New York Times je vaše delo označil kot:
Odprava proti oddaljenim oblikam razvijajoče se tehno kulture.
S tem v mislih, v katero smer vidite napredovati umetnost v 21. stoletju?
Čigavo umetnost?
Ne, res, to je tako
neumno vprašanje.
Zakaj me ne vprašate kaj bolj pomembnega.
Vprašajte me, koliko denarja imam v banki, ali...
Ste se kaj naučili na Strathmoru?
Ja, veliko stvari sem se naučil.
Naučil sem se, da je nadarjenost izmišljotina neuspelih starcev,
ki poučujejo le zato, ker potrebujejo zdravstveno zavarovanje.
Prisotni so seveda izvzeti.
Ravno sem hotel reči.
David je bil prezaposlen z lovljenjem novincev, da bi skrbel za zdravje.
Kakšen nasvet bi dali mladim umetnikom...
Utihni. Samo eno vprašanje je, ki ga želite postaviti.
Želite vedeti, kaj potrebujete, da se spremenite vame.
Dobro poslušajte, ker vam bom odgovoril.
Da bi postali velik umetnik,
morate biti le velik umetnik.
Ničesar se ne da naučiti, zato vsi zapravljate čas. Pojdite domov.
Zakaj si taka rit?
To pa je odlično vprašanje. Ne, res je.
Rit sem, ker je to v moji naravi.
Morda je to vsakogar prava narava.
Vsak od vas izgleda kot rit, a kdo ve?
Razlika med vami in menoj je,
da sem si pridobil svobodo, da izrazim svojo pravo naravo.
In kaj je lahko bolj lepega, kot resnica in svoboda?
Nov dan, nov dolar.
Zdravo, Larry.
O, mimogrede,
imata z Lois čas 18. januarja zvečer?
Kako hudiča naj vem?
No, imam manjšo razstavo v galeriji.
Lorenzo Massengale me gnjavi,
da razstavi mojo nova dela v svoji novi galeriji,
pa sem mislil, da bi z Lois želela povabilo.
Mislim, da sem tisti večer zaseden, Sandiford.
Izvoli. Ustavil sem se pri Broadway Bobu. Ni za kaj.
Mislil sem, da je Broadway Bob nekakšna galerija.
Zelo slavna luknja je, ki jo vodi osovražen brbljač,
ki si lasti zasluge za uspeh vsake na pol talentirane opice,
ki je kdaj hodila k uram na Strathmoru.
Vendar je kava dobra.
Zdravo, Lorenzo, Sandy tu.
Samo prepričati sem se hotel, da si dobil osnutke in...
Ni me treba klicati, ker se mi pravkar začenja ura.
Kasneje bom jaz poklical tebe.
Hvala. Adijo.
Oprostite, da zamujam.
Zdravo, draga.
Izgleda, da je to naš srečen dan.
Oprosti, Sandy, le da sem res potrebna cigarete.
Ja, seveda. Pet minut odmora.
Na stranišče grem.
Naj si sposodim tole.
Prav.
Nasmehnila se ti je, kako prikupno.
Si jo videl kdaj prej? Kdo je?
Ne domišljaj si kaj. Iz prve lige je, kolega.
Hej, zgubi.
Kako prikupen par.
Mislim, da sva jima všeč.
Je študentka ali samo model? -Lahko za minuto pozabiva nanjo?
Čaka naju življenjska izkušnja.
Jimmy, Bardo tu.
Pripeljal sem nekoga, da te spozna.
Imam steklenico slivovice.
Je 80 odstotna, iz Poljske, uvozili so jo...
Fanta, dobrodošla.
Bojim se, da me motita sredi ene mojih predstav.
To je Jerome.
Zdravo, me veseli. Hvala, da ste naju sprejeli.
Me veseli.
Kaj ni tu krasno?
Jimmy ima omejeno najemnino.
Torej, Jerome
želi postati velik umetnik, Jimmy.
Kako krasno.
Povej mi Jerome, si izjemno spreten pri fafanju?
Ni bilo retorično vprašanje.
Si velik umetnik, ko pride do fafanja?
Ne.
Ne, verjetno ne.
No, to pa ni dobro.
Kdo ti je torej všeč?
Kdo je tvoj najljubši slikar, Jerome?
Mogoče Picasso. -Razumem.
Zelo dobro.
Naš stari prijatelj
"pick-asshole."
Zlobni mali pritlikavec, ki je preživel celo življenje
brez ene same izvirne zamisli.
Predvidevam, da se šališ, kajne?
Jimmy je diplomiranec s Strathmora.
Pa me poglej zdaj.
Samo pomisli, Jerome. Vse to je lahko nekoč tvoje.
Uspel boš, mladi mož. Čutim to.
A res potrebuješ nekaj lekcij iz fafanja in prilizovanja.
Sicer se lahko najdeš, kako gniješ v kakšni luknji,
odlašajoč s samomorom zaradi drobca upanja, da morda dočakaš,
da delček te gnusne muke
vdahne nekaj trpljenja v tvoja obupna dela.
Čemu se smejiš?
Kar smej se!
Raztrgal ti bom drobovje!
Živega te bom pokopal in se posral na tvoj grob!
Dobro, fanta. Predstave je konec.
Vrniti se moram k svojemu mastrubiranju.
Kaj ni Jimmy krasen?
Ja, definitivno.
Samoportret.
Z začetkom naslednji teden,
bom izbiral najboljša dela z vsake ure
in jih razstavil v galeriji na hodniku.
Kateri galeriji? -Na tem nadstropju je.
Na koncu hodnika. -Poleg moškega stranišča?
Ja.
Zdaj pa začnimo s temi.
Kdo želi komentirati?
Všeč mi je Flowerina risba.
Ja. Meni tudi. -Videti je, da poskuša
nekaj več, kot samo narisati se.
Bolj za proces risanja gre.
Dobro. Ali še kaj tu gori pritegne vašo pozornost.
Ima še kdo kaj reči glede Flowerinega dela?
Ja, Jerome?
Nič. -No, "nič" ne obstaja
v tem razredu. Kaj si misliš?
Čakamo, Jerome.
Ne vem. Samo...
Meni je podobno slabi imitaciji CY Twomblyja.
Videti je, kot da jo je naredila v dveh minutah.
To je bedarija.
Ker njeno risanje ni popolno, je avtomatično slabo?
Vsaj človečnost ima.
Ja, čisto.
Jerome, tvoje slikanje izgleda, kot da je narejeno s strojem.
Medtem ko Flowerino...
Njeno je polno igrivosti in...
Ja, kot je rekla, človečnosti.
Kaj je tako velikega pri človečnosti?
Ljudje so kup kretenov. Upam, da kuga izbruhne iz jih.
Kaj te muči? -Jezus, Jerome.
Dobro, dovolj.
To je zahtevana naloga. Moram vam jo dati.
In Flower, zagotovo ni vredno jokati zaradi tega, prav?
Hej, stari.
Čisto se strinjam s tabo.
Mislim, da bi bilo vso človeško raso potrebno izbrisati z obličja zemlje.
Nisem zares misli, samo...
Ni se ti treba opravičevati.
Popolnoma se strinjam s tabo pri tem.
To je torej galerija na hodniku.
Hej.
Nocoj morata priti na mojo otvoritev.
Res si bil danes kreten.
Hej. Vidva.
Bova šla torej na otvoritev?
Kako je sploh dobila razstavo? -Je čisto nepomembno.
Vsak idiot lahko podpiše s študentsko galerijo.
O, mojbog.
Kaj?
Tega pa nisem opazil. Morava iti.
Odlično delo, Shilo.
Živijo.
Poznaš to dekle?
Ja. Imeli smo jo kot model. Se spomniš?
Vendar, morda veš, kdo je? Veš njeno ime?
Res si kreten.
Kaj? Ne moreš reči nič lepega o mojih fotografijah?
Zdravo. -Zdravo.
Ta je res lepo izpadla.
Hvala. -Shilo.
Kaj je?
O, zdravo. Mimogrede, jaz sem Audrey.
Je to tvoje pravo ime?
Ali si le obsedena z Audrey Hepburn, kot vsaka na umetniški šoli?
Ime sem dobila po stari risanki.
Še ena ironična povezava s pop kulturo.
Ona je varuhinja.
Hej. -Bog, poznaš tega tipa?
Ne. Mislila sem, da je tvoj prijatelj. -Ni pogojev.
Saj res, ti si fant iz Sandyjevega razreda.
Tako slab spomin imam za obraze. Oprosti.
Je že v redu. Jaz sem Jerome.
Ravno danes sem mislila nate.
Videla sem staro sliko Marie-Thérčse Walter
in izgledala je natanko tako, kot si ti narisal mene.
Ena od žensk, ki je pozirala Picassu.
Poznam le sliko o kateri govoriš.
Res?
Pojdiva od tod.
Kaj? Saj sem rekel, da so mi všeč tvoje fotografije.
Ni ti bilo treba tega storiti. -Je že v redu.
Ne bi mogel gledati, da te tisti kreten spet mori.
No, tako in tako moram iti. Nocoj nekako delam obhode.
Res? No, mogoče bi lahko kdaj...
Na razstavo Donalda Baumgartena moram.
Vem, kdo je. Pop umetnik, kajne?
Ja, res je dober. Odličen je.
Prav beden je. Vendar se ne morem izvleči.
Bi šel z mano?
Daj no, prosim. Nerada hodim sama s podzemno.
Še posebej, ko tisti čudak zunaj vse davi.
Malce. No, starši veliko hodijo.
Zdravo.
Audrey, bal sem se, da ne boš prišla.
Kako gre?
Mislim, da sem morda prodal dve mali.
Tiste, ki sovražiš. -Prav všeč so mi. Veš to.
Vendar ne tako, kot velike modre.
Vem.
Oče, to je Jerome.
Jerome je tvoj velik oboževalec. Pripeljala sem ga, da te spozna.
Jerome, to je Donald Baumgarten.
Vaš velik oboževalec sem, gospod. Res me veseli.
Enako, sinko.
Oče, nerada to počnem, a bojim se, da ne moreva ostati.
Jerome mora nekoga spoznati na drugi zabavi in sva že pozna, torej...
Te bom videl v nedeljo? -Poklicala te bom.
Ne morem verjeti, da si odraščala poleg takega očeta.
Slaven slikar je.
Komaj da je slaven slikar.
Res je srce parajoče.
Moral bi odnehati že pred tridesetimi leti.
Bog, stradam.
Bi šla nekam kaj pojest? -Seveda.
Si kdaj slišala za Broadway Boba?
Zakaj si torej model? Zaradi denarja?
Ja. Bogastvo zaslužim.
Mojbog, je to, kdor mislim, da je?
Vedno je tukaj.
Tista miza je praktično rezervirana za post-minimaliste.
Tukaj imajo vsi svojo prvo veliko razstavo.
Je kot odskočna deska iz Strathmora v resnični svet.
Kako izberejo, kdo dobi razstavo? -Hodijo na oglede in vse to.
Kaj je narobe? Me nimaš več rada?
Kdaj si me zadnjič prišla obiskat?
Jerome, to je Broadway Bob.
Kako gre? -Zdravo.
Bob vse pozna.
Vsak umetnik, ki se ga lahko spomniš, je imel tu svojo prvo razstavo.
Bushmiller, Naugle, Bilbo, kdorkoli.
V trenutku, ko postanejo slavni, pa nimajo več časa zame, je tako?
Hej! Rekel sem ti, da ne nadleguješ mojih strank.
Hector! Prekleti težaki.
Kaj pa počneš?
Lepo te je bilo videti. -Adijo.
Pozdravi očeta. -Prav.
Hej. Oprostite. -Ja, kaj je?
Bi mi rad pomagal? Zunaj imam dva brezdomca,
ki cel dan že prosjačita. Motita moje stranke.
Ti otroci niso serijski morilci. Preverite tista zunaj.
Samo ven se spravita. -Prav, greva.
Tvoja kava je zanič. -Pojdi k Starbucku.
Kdo je to?
Jerome, to je Candace. -Zdravo, kako si? Me veseli.
Z Audrey sva se včasih mečkali.
Samo hecam se.
A se mala Audrey noče več igrati z mano, kajne?
Kaj misliš o teh slikah?
V redu so. Mislim, niso ravno...
Candacine slike so.
Mislim, res so dobre. -Kje jih najdeš, Audrey?
Kakorkoli, zahvaljujoč tej razstavici bom dobila razstavo pri Habermanu.
Res krasno. Čestitam. -Vem. Superca!
Ti. Pridi sem. -Se vidimo, otroka.
Kaj to slišim, o razstavi pri Habermanu? Povedati mi moraš...
Kaj želiš početi, Jerome?
Postati želim največji umetnik 21. stoletja.
Mislil sem samo, "Kaj želiš početi zdaj?"
Verjetno bi morala domov.
Res sem neumen... -Ne, ne, mislim, da je krasno.
Res mislim, da bi bil lahko velik umetnik.
Ravno pravo
energijo imaš.
Ne boš verjel... -Si slišal novice?
Ne, a ugani, kje sem bil? -Davitelj je dobil še eno.
Eno revo na poti na podzemno. Ogromno moram spremeniti.
Nocoj sem bil na podzemni. -Srečo imaš, da si živ.
Kakorkoli, ugani, kaj sem počel. -Kadil kaj?
Ne, na zmenku sem bil z najlepšo punco na celi šoli.
Super. Lahko povoham tvoj prst?
Poglej.
Ne me hecat.
Lepo. -Ja. Misli, da sem velik umetnik.
Ti kača. Kaj sploh počneš tu?
Si jo že podrl?
Ne, jaz...
Saj veš, šele spoznala sva se. -Stari, če bi bila moja punca,
bi porival to sranje dan in noč.
28. november.
Poskusite ohraniti ta datum
v svojih drobnih, malih, zmedenih možganih.
To je datum ocenjevanja,
ko boste razstavili vsa svoja dela,
nekaj od nas profesorjev pa se bo prikradlo noter
za vaše hrbte in vas ocenilo.
Kakorkoli, to je zgolj priprava na ta dan:
19. december.
19. december je zadnji ogled, ko boste dobili
vašo eno in edino uradno oceno za ta predmet,
s predpostavko seveda, da ne boste do takrat ubiti.
Slišal sem, da na končni ogled pridejo lastniki pomembnih galerij,
da bi odkrili nove talente.
Glede tega še ne bi skrbel za zdaj.
Pravim le, da bi bilo to lahko za koga velika priložnost.
Vendar to ni Schwabova lekarna. In ti zagotovo nisi Lana Turner.
Kaj pa to pomeni? -Da ste vi veliko še premladi,
da bi vas skrbelo glede tega.
Eno, zakaj nisi naredil naloge?
Odkrito, zdi se mi zatiralna in precej nepomembna.
Moje delo nima opravka z obliko, svetlobo ali barvo,
temveč z vprašanjem narave estetskih izkušenj.
Bom sprejel to.
Jonah, kaj pa ti? -Naslednjič bom prinesel. Oprostite.
Slišal sem tudi, da študent z najboljšo oceno
dobi razstavo v Broadway Bobu. -To se zna zgoditi, ja.
Profesor Okamura pravi, da jo ni nikoli dobil kdo iz vašega razreda.
No, videti je, da Larryja za to skrbi veliko bolj, kot mene.
In Larry ima navado živeti preko svojih študentov,
kar se mi zdi prav patetično.
Slišal sem tudi, da zmanjšujejo osebje na šoli in se vsi profesorji
na veliko trudijo, da dobi njihov študent razstavo pri Broadway Bobu.
Pravzaprav sem preveč zaposlen z osredotočenjem v lastno slikanje,
da bi se zapletal v kakršnekoli profesorske spletke.
Kaj ni res, da se je Marvin Bushmiller uveljavil, ko je dobil najboljšo oceno?
Audrey.
Zdravo.
Samo po kavo sem prišla.
Pozirati moram za razred profesorja Bogla ob 6:30.
Se lahko sprehodim s tabo?
Bog, tako vljuden si. Seveda.
Poglejte se.
Tako zadovoljni s svojimi malimi življenji.
Vendar nihče od vas ne pozna okusa prave sreče.
Sreče, ki jo le smrt lahko prinese.
Jaz sem pekel na zemlji, poosebljen!
Kaj mislita? Bi moral izrezati zadnji del?
Koliko boš še ostal?
Odvisno od šefa?
Se vidiva kasneje.
Hej, hej. Ne moreš kar oditi.
Kaj si misliš o filmu do zdaj?
V redu je. -Ja. Hvala.
Ne razume ravno takih zadev. Ne bi se obremenjeval zaradi tega.
Moram vriniti v to še nekakšno ljubezensko zgodbo, stari.
Take zadeve privabijo polovico publike.
Najboljši del si izpustil.
Hej.
Zdaj pa...
Ne bomo imeli več obveznih nalog pri tem predmetu.
Prejšnji teden sem vas prosil, da prinesete, kar mislite, da je vaše
najboljše delo, starejše ali novo. Prav?
In to delo bomo uporabili
kot osnovo, upajoč, da vam bo pomagalo postati boljši umetnik.
"Živimo v policijski državi."
To pa zagotovo.
Tole je zanimivo.
Ni še ravno končana, vendar sem mislil, da bo mogoče zanimivo
videti, različne stopnje mojega razvoja.
Prav res.
In kaj imamo tu?
Kdo je to naredil? -Ta je moja.
Kje si se potikal vse moje življenje?
Kaj si mislimo o tem delu? -Tako je...
Kot bi mu uspelo pozabiti vso tipično plehkost umetniške šole.
Res je odlična.
Ima edinstvenost samosvoje umetnosti, čeprav zavestno
zavračanje prostorske dinamike lahko izvira le iz preprostosti
skupaj z ustvarjanjem slik.
Me hecate?
Jo vidite?
Profesor Okamura, kateri so vaši najljubši spomini na noč čarovnic?
Zdravo. -O, zdravo.
Bi pijačo? Tam je nek čuden oranžen punč.
Ja. Res prijazno. Hvala. -Prav.
Rajši se vrni. Joe College te bo spodrinil.
Kako si naslikal tisto sliko?
Kot da v življenju še nisi videl nobene slike.
Kaj za hudiča?
Mojbog, izgledava kot Bonnie in Clyde.
O, hvala.
Ni to čudno. Poglej, kako odlično se ujemava.
Krasno. -Tam sta prosta sedeža.
Izgleda mi kot dvoboj.
Ne? Komentarji?
Jonahova se zdi izvirna in pristna.
Jeromova pa le neumna.
Patetična je. Brez zamere.
Ja, Jonahova razkriva
čisto otroško nedolžnost.
Čisto svoje videnje ima, ki je popolnoma neomejeno.
Jeromovo pa je čisto omejeno, razumete?
Ja. Res je zanič. -Veš, Jeromova je res...
Dobro, dovolj bo. Ne bi smeli biti tako trdi do Jeroma.
Jerome poskuša narediti nekaj, kar je pravzaprav nemogoče.
Poskuša peti z lastnim glasom
z uporabo glasilk nekoga drugega.
Mislim, najboljši je. Pobira čisto naključne žrtve.
Mislim, ta punca je bila...
Nekakšna blagajničarka je bila.
Kako vedo, da gre za istega? -Daj no, očitno je.
Na milijone sledi je. Recimo ena, vedno...
Prav, verjamem ti. -Poglej jo.
Samo 31 let je bila stara.
Mislim, preklet čudež je.
Jaz se brezupno trudim,
da bi našel žensko vlogo za svoj film,
ta tip pa vrže eno naravnost v moje naročje.
Umor?
Ne skrbi preveč, stari. Nihče me ne bo umoril.
Nočem, da se kaj zgodi moji najboljši deklici.
Ulice niso več tako varne. Ne po...
Goni se.
Samo lastil bi si me, jaz pa nisem več tvoja kurba.
Mislim...
Nisem več tvoja kurba.
Čisto brez veze je, veš to?
Ne, ne vem.
Daj no. Vse to sranje v stilu gangsterstva.
Zakaj hočeš obnavljati to hollywoodsko sranje?
Nimaš nič izvirnega za povedati?
Mislim, da imam. -Potem moraš to povedati.
Ker je tole čisto brez vrednosti.
Prosim? -Zdravo. Jerome Platz tu.
Zdravo, Jerome Platz. -Zdravo. Poklical sem, ker...
Da... Imam...
Za zahvalni dan moram domov, pa sem se spraševal,
če imaš morda kakšne načrte, če bi hotela z mano...
Na žalost moram iti na sever obiskati babico.
Je pa res lepo od tebe. -Ne...
Ne bodi trapasta.
Lepo se imej. Se slišiva kmalu.
Prav. Adijo. -Pazi nase. Adijo.
Razmišljala sem, da bi šla to poletje na turnejo z Dominickovim bendom.
Načrtujejo koncerte na zahodu. Potrebujejo nekoga za prodajo majic.
Kdo je Dominick?
Fant, ki je prijatelj Stacyjnega starejšega brata.
Kar pozabi. -Bog, res nisi pravična.
Jerome gre lahko na umetniško šolo, jaz pa ne morem na izlet čez poletje.
Boš dobil službo s slikanjem, ko enkrat končaš šolo?
Ne gre ravno tako.
Kdo pri zdravi pameti, bi kupil tvoje neumne slik?
Cynthia. -Bog, zakaj imate Jeroma toliko rajši kot mene?
Veš, kaj bi moral?
Ugotoviti, kdo je glavni v tvojem poslu in se ga držati.
Ker ne gre za to, kaj narediš, ampak, koga poznaš.
Vsaj tako je pri mojem poslu, vse je pa okrog posla.
Ja. Pravzaprav sem že navezal določene stike.
Oče moje punce je nekako slaven slikar, torej...
Tvoje, kaj? -Hugh,
bi mi pomagal prinesti še ostalo iz pečice?
Prepričani smo bili, da si homo.
Vnukinja moje prijateljice slika majhne sličice na čevlje...
Kako jim že rečete?
Kakorkoli, slika majhne sličice živali in vsemogočega.
In mislim, da ji drugi otroci plačujejo za to.
"Sneakers."
Kaj jim ne rečejo tako?
Kakorkoli, to je nekaj, kar mislim, da lahko počneš tudi ti, Jeremy.
Ne gre za to. Le, da imam res občutek, da je to...
nekaj najboljših del, kar sem jih naredil v zadnjem obdobju.
In samo...
In samo malce sem
presenečen, da...
Ja, popolnoma prav imaš.
Jaz sem Helena Sandiford. Sandy bo takoj prišel.
Najlepše hvala. Res...
Ne, res. Razumem.
Ne. Nikakor ne.
Res bi cenil, če bi lahko pogledali te osnutke.
Ja.
Enako.
Adijo.
Goni se, Lorenzo!
Te so moje.
Res so dobre.
Ja, kar všeč so mi.
Na žalost, nisva v večini, Jerome.
Kaže, da so za nekatere ljudi preveč "težke".
Kako dolgo se že ukvarjate s temi trikotniki?
Zelo dolgo.
Eden prvih sem bil.
Povej mi, Jerome,
kaj ne dobivaš z moje ure?
Ne vem. Počutim se,
kot da ne vem zares, kaj počnem in...
Morda bi moral najti svoj slog
ali glas, ali karkoli že.
To je čista traparija.
Kaj bi hotel umetnik pri tvojih letih s slogom?
Kaj pa Jonah? On ima nekakšen slog.
Ne, Jonah nima sloga. Ima nekakšno "trenutost".
Je zanimivo. Privlačno.
Vendar to ne pomeni, Jerome,
da je boljši slikar, kot ti. Daleč od tega.
Ti si zelo podoben meni.
Veliko časa ti bo vzelo,
da prispeš, kamor si namenjen.
Glej, sploh veš,
koliko sem potreboval, da slikam tako?
Ne. -Petindvajset let.
Jerome, pri tvojih letih je pomembno,
da začneš eksperimentirati z vsemi slogi,
vsemi filozofijami in vsemi načini življenja.
Torej to mislite, da bi moral, poskušati z različnimi slogi
in videti, kam me bo popeljalo?
Ja, ja in ja, Jerome.
Dobro. -Videl sem veliko mladih umetnikov,
ki so bili ujeti v tako strog način razmišljanja.
Torej bi moral eksperimentirati?
Brezpogojno.
In jaz sem tu, da olajšam to eksperimentiranje,
karkoli bo v moji moči,
v razredu ali zunaj njega.
Hvala vam, profesor.
Še zadnjič, pridite že, spravite se ven.
Ven iz moje stavbe.
Pravi, da so končali. Zdaj gremo lahko noter.
Preveč eksperimentalno.
Preveč je raztreseno.
Ni žarišča.
Votlo in neosebno.
Spontan moraš biti.
Kaj bo, Platz?
Živijo. -Živijo.
Greš na otvoritev Marvina Bushmillerja?
Ne. Še vedel nisem za to.
Lahko, da gre samo za tiste z vabili.
Verjetno galerija vse ureja.
Verjetno bo čisto brez veze. -Kdaj pa je?
Niti ne vem.
Hej. -Živijo.
Ne morem verjeti.
"A" sem dobil.
Vsi so dobili "A".
Čisto zavajanje je, da vsi mislijo, kako so dobri.
Ja, no, v vsem življenju nisem dobil več kot "C".
Težko je verjeti.
Ja, no, verjetno nisem veliko hodil k pouku.
Prezaposlen sem bil, spraviti se v težave. -Res?
Ja, jaz tudi.
Prav res.
Si odraščal v mestu?
Ne ravno v mestu.
Vendar sem stalno prihajal sem.
Ves prekleti čas. Praktično sem živel tu.
Torej,
povej kaj, stari.
Imaš kakšne globoke, temačne skrivnosti, za katere bi morali vedeti?
Oprosti mi!
Kaj hudiča je bilo to?
Ne skrbi, ni obdelana verzija. To je še začasno, brez...
Mislil sem, da boš posnel lep filmček o umoru,
tu pa so črvi in plesanje...
Je bilo tebi všeč? -Za simboliko gre, dedi.
In kje so pištole? Mislil sem, da jih postreli.
Tip je davitelj, dedi. Kaj naj bi pa naredil?
Hočem pištole.
Naslov filma je Strathmorski davitelj.
Hočeš, da davitelj strelja ljudi?
Plačal sem za film s pištolami.
Torsiello galerija, prosim. Lahko vas dam na čakalni seznam.
Ne deluje. Naredi bolje.
Oprostite.
Zaprto je.
Slišal sem, da ima g. Bushmiller zabavo nocoj.
Samo zanimalo me je, če je...
Žal mi je. Samo za povabljene.
Hotel sem se domisliti dovršene laži, vendar sem se odločil biti iskren.
Čisto sem obupan. Nisem nor. Niti govoril ne bom z g. Bushmillerjem.
Ne vidiš, kako sem zaposlen?
Prosim.
Si dal kaj likerja v tole?
Nov sem pri tem. Žal mi je.
Jaz bi Martell.
Izvolite.
Slišal sem, da Marvin potrebuje pomoč in pomislil, zakaj pa ne?
Jaz bom...
Samo enega teh bom vzela.
Bud bo v redu.
Imamo...
Hoegaarden
ali Stella Artois.
Tisto prvo.
Precej zaposleno izgledaš, torej...
Slivovico pijem, ne Sambuco.
Prav imaš glede umetnosti.
Vse je v fafanju.
Ne kaj narediš, temveč, komu ga vlečeš.
Pa še to ni dovolj.
Niti priložnosti nimaš, razen če si najbolj brezvesten,
hladnokrven...
Jezus, res mi je žal.
Davitelj spet udaril.
Si slišal o zadnji mojstrovini velikega moža?
Ne. -Eno njegovih najlepših del.
Prekleto dobro.
Kdo? Morilec?
Morilec?
To je tako nespoštljivo.
Lahko mu priskrbim nekaj žrtev, če ga zanima.
Bi rad videl moje slike?
To je moj skromni poklon velikemu možu.
Ne reproducira le resničnosti, kot kak navaden umetnik.
Pogumno jo preoblikuje, da ustreza njegovim potrebam.
In zakaj je naš veliki umetnik izbral ravno te žrtve?
Kdo bi vedel?
Pravi umetnik ve, ko najde svoj idealni motiv.
Morda je bila tale nepoštena blagajničarka.
Ta ga je lahko spominjala na oblastno teto.
In tale...
Morda je bil le preneumen, da bi mu bilo dovoljeno živeti.
Vse človeštvo je preneumno, da bi živelo.
Jebi jih vse.
Moj fant.
Jaz pravim, da ne moreš narediti kaj res dobro,
dokler ti res ni vseeno, ali živiš ali umreš.
Ubij me takoj. Vseeno mi je.
Šele, ko je vsaka človeška bridkost ena velika šala,
lahko končno dobiš nekaj veselja iz življenja.
Želim si, da bi mene kdo ubil.
Bi rad, da te ubijem? -Kar daj.
Bolje, da se odpravim, preden ti spet pobruham preprogo.
Počakaj.
Rad bi ti nekaj dal.
Kaj je to? -Moje darilo tebi.
Ne, ne bi mogel. -Lahko.
Lahko.
Naj vidim kakšen dokument.
Dokument.
Si pijan?
Ne.
Glej no, kdo je tu.
Eno teh. Kje hudiča si bil ves teden?
Res težavno obdobje sem imel.
Res?
No, moral bi narediti, kar jaz vedno.
Pustiti in začeti naslednji semester spet.
Meni je že tretjič, kmalu bo v četrto.
Ne razumeš. Nikoli več ne bom imel take priložnosti.
Ne morem kar
začeti na novo.
Nikoli ne bom naše druge Audrey.
Ne začni spet s tem sranjem.
Vsak umetnik potrebuje motiv in ona je moj popolni.
Ne morem ji dopustiti, da se mi izmuzne med prsti. -Daj no.
Rešiva tiste umetnice. Enostavno bo.
Če bi se domislil česa za končni ogled,
bi pozabila na Jonaha.
Ob priložnost bova. -Samo nečesa se moram domisliti.
Pa gredo.
Kaj lahko naredim?
Veš, pravkar sem ugotovil, kdo si ti.
Kdo? -Ti si razredni slabič.
Hvala za pivo.
Prosim te. Ne moreš pasti na vsakega tipa, ki ima na pol dostojne slike.
Kaj pa vem.
Nekaj je na njem.
Ne potrebuješ še več fantov, vzelo ti bo 15 let terapije.
Mislila sem, da si nora na tistega... Kako mu je že ime? Jonah.
Glej,
ko se tole ne bo izšlo,
se še vedno lahko priplaziš nazaj k meni.
Izgleda, da ti je končno uspelo omajati Jonaha.
Kaj misliš s tem? -Spraševal je o
nekaterih tvojih slikah. Imaš presenečenje za končni ogled?
Kaj pa ti hočeš?
Potrebujem ogromno uslugo.
Vidim, da si prišel praznih rok. -Vem. Žal mi je.
Verjetno si misliš, da sem najcenejša kurba v mestu.
Prinesel ti bom zaboj slivovice. Karkoli hočeš.
Samo... Kupiti hočem še ostale tvoje slike.
Niso na prodaj. -Prosim, samo reci, kaj hočeš.
Ničesar nočem. -Tako prekleto sem zgubljen...
Mislil sem, da si umetnik. -Sem. Sem.
Želiš biti umetnik ali "ljubitelj"?
Umetnik.
Kaj misliš, kaj je umetniku mar?
Ali misli cel dan na dobra vina,
ugledne sprejeme
in kaj bo rekel na naslednjem govoru po večerji?
Ne.
Živi samo za mamljiv trenutek ustvarjalnega zanosa.
Trenutek,
ki lahko pride le enkrat v dekadi.
Ali sploh nikoli.
Misliš, da se motim?
Goni se.
Nič ne veš o ničemer.
Poslušaj, briga me za dobra vina. -Saj vem, kaj hočeš.
Če bi šlo zame, bi si utrl pot na katerikoli način.
Zgrabil bi jih za jajca in nikoli ne prenehal zavijati.
Ko si enkrat na vrhu, so nemočni.
Držiš jih stisnjene pod konico svojega čevlja.
Bi prosim odložil to prekleto cigareto,
preden me ubiješ s svojim groznim kajenjem!
Kaj pa slike?
Ne briga me, naredi kar hočeš.
Lahko za trenutek govorim s tabo? -Seveda.
Moram nekaj priznati.
Ja?
Pozabi.
Ne, kaj je? -Nič. Pozabi, da sem kaj rekel.
Kaj je? Težave s fantom? -Kaj? Zakaj?
Ne vem. O čem se gre? -Zakaj si to rekel?
Misliš, da sem gej?
Ne vem. -Res?
Ja. No, mogoče malo.
Ja. No, to je to.
To je moje priznanje.
Mislim, da sem gej.
Prav.
Mislila sem, da si rekel, da delaš.
Saj delam. Tole moram končati do ponedeljka.
Dobro izgleda, Jonah. Ni treba, da je popolna.
Še veliko je potrebno.
Ne vem, kaj te je obsedlo? Ko si bil pri narkotikih,
nisi prebil vsega časa s kajenjem kreka.
Kaj pa tvoj sin? Pogreša očeta.
Bi me enkrat pustila pri miru?
Lonny in fantje so tu, ali si prezaseden tudi za njih?
Glej, kdo je tu. Kako napreduje Mona Lisa, Rembrandt?
Nisi na dolžnosti, Jonah. Ni ti treba biti oblečen kot sadni kolač.
Ja. Tudi vas je lepo videti.
Koliko časa bo to še trajajo, Lonny?
Skoraj ga ne videvam več, kar je postal umetnik.
Samo svoje delo skušam opraviti.
Dobro vprašanje, Marie. No, kaj je s tem, super zvezdnik?
Dobili smo izsledke slik, ki si jih vzel.
Uporabil je iste barve, kot smo jih našli na rokavici prvega prizorišča.
Ne vem glede tega tipa, Platza.
Ni živel v bližini naselja, ko se je zgodil prvi umor.
Včasih je ves čas prihajal v mesto. Sam je rekel.
Pomagalo bi, če bi vzel vzorec barve.
Ne moreš kar tako šariti po umetnini...
"Kupu dreka" je bolj podobno. Si pogledal to prekleto reč?
Oprosti, Marie.
Ga ne moremo niti izprašati? Kot bi se norčeval iz nas.
Še danes poslušam zaradi tistega prvega čudaka, ki si ga privedel.
Ne morem si privoščiti več napak.
Kaj več potrebujem, Jonah.
Poslušaj me, Gerry.
Bi me poslušal? Glej...
Vem, da si genij, vendar sem tudi jaz.
Kaj si, na počitnicah? Zmigaj se.
Glej, s tem tipom bova oba obogatela, ti rečem.
Za tega sem gotov.
Prav. Ne poslušaj mene. Kaj me briga?
Nikoli več me ne pokliči, ti nehvaležnež.
Oprostite? Jaz sem pri vašem predmetu ob torkih in četrtkih.
Vas lahko nekaj vprašam?
Gre za ta
jutrišnji ogled novincev.
In rad bi vedel, kaj lahko narediš,
da dobiš pogodbo z galerijo, kot jo ima Marvin Bushmiller.
Ne. Ne ravno.
Morda želiš večjo retrospektivo v Metropolitanskem muzeju?
Pravzaprav je nekdo...
Kaj pa vem. Želim jo...
Je za dekle?
Ja.
Želiš pobrati nagrado, da lahko osvojiš srce dekleta?
Ja.
To je tako razburljivo.
Mislite, da bi lahko pogledali moje slike in povedali, če so dovolj dobre?
Ne.
Bom pa navijala zate.
Hej.
Misliš, da Jonah kaj dobi ob strani?
Ne. Marie ga drži tako na kratko, da niti smešno ni.
Hej, hej.
To je najin fant. To je najin fant, tam.
Glej ga.
Takoj mu bom zavil vrat.
Kaj hudiča pa čakava? -Še mačke ne bi mogel zadaviti.
Preklet izmeček!
Kje hudiča je Jonah? Lonny mu je rekel, naj mu bo za ritjo.
Jezus, to je pa razočaranje.
Koga pa skušaš preslepiti z vsemi temi bedarijami?
Temi umori? Totalno banalno je, Jerome.
Jerome...
Si videl Jonaha?
Ne.
Da ne obupaš, prav?
Pokliči me med odmorom, pa te bova spravila spet k sebi.
Prav?
Dobro, zmagal si.
Tvoja je, uživaj.
Jerome... -Ti si tisti eden od stotih,
na poti k slavi in bogastvu. Jaz sem le en od kretenov, ki se zavajajo.
Te slike... -Jebi slike in jebi se.
Vse si preslepil, a ne mene.
Domisliš se dobre prevare, tvoja igra nekakšnega silaka...
Vendar so tvoje slike za en drek, in ti veš to.
Vseeno pa sem boljši od tebe, kaj nisem?
Jonah, pridi. Kje si bil? Iti morava.
Jerome, počakaj tukaj. Rad bi govoril s tabo.
Spoznati moraš svoje občinstvo.
Čudovito delo, Jonah.
Zelo dobro, Jonah.
Gorelo je.
Vsi so umrli.
Nek kreten ni ugasnil cigarete.
To je to.
Kaj hudiča, Jonah.
Mikey, spravi svojo rit sem.
Kje je Jonah?
Torej?
Kaj? Ta prekleti nepomembnež me bo pustil čakati?
Dal sem mu sporočilo, g. D'Annunzio.
Hej, pridi. Bob sovraži ljudi, ki zamujajo.
Res moram najti Jeroma.
Pridi.
Ne ustreli me! Ne streljaj!
Policija! Vsi na tla!
Z obrazom na tla!
Rez! Kaj pa delaš, kreten. Moj najboljši posnetek si uničil.
Moja roka... Mislim, da imam zlomljeno roko.
Krasno! Kaj hudiča bom zdaj?
Hej!
Kje si bil?
Kaj hudiča je to?
Kaj je ta neumnost?
Gremo, silak. Šef te hoče takoj videti, gremo.
Kaj si pa mislil? Me poslušaš?
Bog, kakšna trapa sem.
Ste videli portret mene?
Res lepo...
Tukaj je bil.
Vse sem stlačil zadaj.
Policija! Odprite vrata! Nalog imam!
Policija! Ne poskušajte ničesar!
O, Jezus. -Ni to, kar mislite.
Jerome Platz!
Jerome Platz! Si notri?
Jerome Platz! -Hej, Jerome Platz!
Audrey, vem, da ti ni mar zame,
vendar boš mogoče nekega dne...
Oprostite. Policijska zadeva. S poti, prosim. Oprostite.
Bodo težave?
Oprostite, prosim. Oprostite.
Pojdite kaj narisat, boste?
Lonny, žal mi je.
Vem, da sem dopustil, da mi osebne zadeve ovirajo opravljanje dela,
vendar se ne bo več ponovilo. -Super zvezdnik, imamo ga.
Da se je le dobro končalo, prav? -Hej, Jonah.
Zanič si!
Lepo smrt, ti pujs.
Bi hotel še enkrat pljuniti?
Tako hitro bi te zbil, da še dojel ne bi, preklet čudak.
Mikey, počistimo in se poberimo od tod.
Kevin, se boš peljal z njim? -Naj jaz, Lonny.
Ja, prekleti pujs. -Preklet pujs!
Vedel sem, da je nekaj čudnega na tebi.
Kaj si si res mislil o mojih?
Misliš, da so moje slike sploh kaj dobre?
Ja, mogoče. -Torej bi mi uspelo kot umetniku?
Ne, glede tega pa ne vem.
Hej.
Torej si res pravi?
Jerome, poglej sem! Naj te slikam! Jerome!
Jerome. Čas obiskov.
Bi morali soditi umetnika po tem, kar stori v svojem zasebnem življenju?
Če je anti-Semite, kot T.S. Eliot,
ali bahač, kot Picasso?
Ali v tem primeru morilec.
Bi moralo biti njegovo delo kaj manj vredno?
Mislim, da ne.
Če hočem imeti razstavo del tega umetnika,
nima nihče pravice, da mi prepreči.
Borim se za pravice iz prvega amandmaja.
Si z mano, ali si prekleti naci, kar se mene tiče.
Kaj? Zakaj ne smem tega reči?
Sprva nismo niti vedeli, da je dokumentarec, nato pa
se je nekako vse pokrilo.
Mislim, to je moj način dela. Odkrivam svojo pot med delom.
Ne, mislim, da je ne bom nikoli prodala.
Jerome je bil vedno nebrzdan glede svojega dela.
Res je škoda, kar se je zgodilo,
a sem vedno vedela, da bo nekoč velik umetnik.
Rad bi le storil, kar je najbolje za mojo stranko.
Zakaj ne zaupaš, da Jerome ve, kaj je najbolje?
In za Jeroma je najbolje, da kar se da dolgo ostane tu
in zavlačuje s sojenjem.
Več kot dovolj dokazov imam, da ga spravim ven.
Ta primer niti ne bi smel na sojenje. -Kje hudiča so tebe našli?
Jerome potrebuje odvetnika, ki razume, kaj narediti,
ko se pojavi tak primer.
Zelo blizu smo si z družino. S Hughom Platzem sem hodil v šolo.
Res lepo. Zdaj pa poglej...
Veš, koliko slik lahko prodam za tvojo stranko,
medtem, ko se tole odvija?
Jerome. Kako je moj fant?
Kako napreduje delo? -Dobro.
Ne morem verjeti, koliko ljudi kliče zaradi tebe.
Ne sprejemam niti na čakalni seznam. -Krasno.
Jerome, hočem le, da veš,
če se premisliš, da te lahko spravimo ven.
Vem, vem. Vendar smo to že obdelali.
Sta to moja edina obiskovalca?
Jerome, si utegnil poklicati tipa iz Artforuma?
Res bi rad govoril s tabo. Pa še, si utegnil pogledati te papirje?
Rumenega mi moraš podpisati.
Kar pogumno, Jerome. Vsi te imamo radi.
Dobro. -Zvečer te bom poklical.
Živijo.
Prevod: ZoMk